Filmen bygger på sir Arthur Conan Doyles historier.
Kom nu, Roscoe.
Broder.
Du har syndet, broder.
Oversættelse: H. Jensen www.primetext.tv
Meningsfuld. Fuldmagt.
Lad os se engang...
- Du mumler for dig selv igen. - Undskyld. Det er en ordgåde.
Man skal finde et ord via en række kryptiske ledetråde.
- Jeg vandt den seneste. - Virkelig?
- Hvilken ledetråd volder dig besvær? - Det står meningsfuld og fuldmagt.
Man skal finde et ord, som betyder begge dele.
- Signifikant. - Hvad?
Signifikant. Et synonym som kan dekonstrueres til at signere-
- hvilket forklarer fuldmagt.
Jeg er nødt til at sige det, Holmes. Du forbløffer mig hele tiden.
- Nonsens. - Jeg synes ofte, at du er et geni.
Jeg modsagde dig ikke, men reagerede blot på denne annonce.
Den berømte spiritualist Madam Karavsky-
- vil demonstrere sin evne til at kommunikere med vore kære afdøde.
Det er jo latterligt!
Men kvinden tiltrækker mange betalende gæster, når hun optræder.
Det kan vel ikke undre. Alle vil jo vide, om der er et liv efter døden.
Hold mig udenfor. "Et liv efter døden".
Jeg kan forsikre dig om, at dette liv er det eneste, der findes.
- Det er jeg ikke helt overbevist om. - Hvad?
Hvordan kan en videnskabsmand tro på den slags hokuspokus?
Pas på, Holmes. Din hybris kan koste dig dyrt.
Jeg frygter ikke gudernes vrede, for der findes ikke guder.
- Ja, mrs. Hudson. Hvad er der? - Det her er lige kommet, sir.
Det er fra klosteret i Whitechapel, hvor man fandt en død munk.
- Såh? - Man siger, det var en vampyr.
De er nervøse i East End, nu da en vampyr går frit omkring.
Der er ingen grund til bekymring. En vampyr er en videnskabelig umulighed.
Hvis munken blev myrdet, var det ikke de udøde, der begik udåden.
Tak, mrs. Hudson.
Der findes ting, som videnskaben ikke kan forklare.
Det har De fuldstændig ret i, mrs. Hudson.
- Nå. Hvad står der? - Det er fra en broder Marstoke.
Han bønfalder mig i Guds navn om at hjælpe med at opklare-
- denne mørke og mystiske affære.
Du forventer vel ikke, at jeg skal tro, der er en forbindelse-
- mellem min afvisning af alt overnaturligt og brevets ankomst?
Man skal aldrig rynke på næse ad guderne.
- Sludder. Et sammentræf. - Såh?
Sagde du ikke for nylig, at du ikke tror på sammentræf?
Jo, men...
Det er et mindre udvalg fra det sydamerikanske panteon.
Ikke en samling man forventer at finde i et kloster.
Nogle vil mene, der er tale om vanhelligelse.
Absolut, men jeg mener ikke, at vor tro er den eneste sande religion.
Gud manifesterer sig på mange måder, ligesom djævelen.
De er vel skeptisk over for den slags anskuelser, mr. Holmes?
Jeg må tilstå, at jeg er lidt agnostisk i disse spørgsmål.
Selvfølgelig. Men hvis De påtager Dem den opgave, jeg vil give Dem-
- vil Deres livsanskuelse blive rystet i sin grundvold.
Jeg erhvervede den på mit ophold på missionsstationen i Guyana.
Den viser Desmodo.
Lfølge de lokale indbyggere er han en dæmon-
- som oftest viser sig som en kæmpe vampyrflagermus.
Hans tilhængerskare er steget i de senere år-
- takket være det stigende antal dødsfald, der tilskrives ham.
- Hvordan dør hans formodede ofre? - En forfærdelig død.
Og langsomt. Plaget af tørst og smertefulde krampetrækninger.
- Rabies er udbredt i Sydamerika. - Det var også vores konklusion.
Pga. Det store antal vampyrflagermus i regionen-
- virkede det logisk at koble dem sammen.
Men De havde ikke serummet, som Pasteur udviklede?
Nej, vi var i sygdommens magt, indtil broder Abel kom.
Han havde studeret tropiske sygdomme og udviklet en ny teknik.
At dække en fanget flagermus med gift.
Er De bekendt med den teknik?
Flagermus er sociale væsener. De soigner ofre hinanden-
- så en giftig flagermus bliver slikket ren og dræber kolonien.
Korrekt. Desværre stemmer teori og paksis ikke altid overens.
Den dræbte flagermus, men kunne ikke forhindre smittespredningen.
Så begyndte ritualmordene. Det første offer var broder Lee.
Husholdersken de la Rosa fandt ham i kapellet.
Han lå ved foden af alteret, og en stor vampyrflagermus sad på ham.
Da den fløj sin vej, så hun, at den havde ædt-
- fra to åbne sår på halsen.
På væggen var et uhyggeligt budskab skrevet med blod.
Der stod: "Fra helvede. Ligesom du har syndet mod mig"-
- "vil jeg kræve min hævn. Dit blod for mit blod".
Et skræmmende budskab, men jeg mistænker en menneskelig morder.
Klart. Men jeg har set for meget af djævelens værk-
- til ikke at tro på ham.
To aftener senere slog han til igen.
Den uhyggelige udåd havde spredt skræk blandt de lokale.
Vi holdt et møde for at forsøge at berolige dem-
- da senora de la Rosas søn Hector brasede ind.
Han havde besøgt broder Abel på sygehuset.
Han var mirakuløst i bedring. Men synet skræmte ham.
På gulvet mellem sengene så han et stort, flagermuseagtigt væsen-
- som bøjede sig over en mands krop. Da væsenet vendte sig mod ham-
- så han...
Hvad så han?
Han så Desmodos ansigt lige så tydeligt, som vi ser det her.
Og broder Abel var død på samme måde som broder Lee?
Broder Abel var syg og sov.
Det var broder Thomas, som vågede over ham.
Derefter flygtede de lokale fra stedet.
To dage senere lukkede vi missionsstationen.
De andre vendte hjem og tog senora de la Rosa med sig.
Jeg foretog en pilgrimsfærd og håbede, at mareridtet var forbi.
Det troede jeg, indtil jeg vendte tilbage til England i sidste måned.
Kort efter min ankomst-
- vågnede jeg og så en stor flagermus, der hang på spejlet.
På spejlet var et nyt budskab skrevet med blod:
"Vandreren kommer tilbage. Min tid er kommet."
Hvis Deres fravær er påkrævet for at sikre deres tryghed, tag da af sted.
Nej. De tror, at vi kan bekæmpe dæmonen med bøn.
Det er jeg efterhånden ikke så sikker på mere.
Jeg besøgte en ven, dr. Chagas-
- da Sinclair sendte en besked og bad mig ile til klosteret.
Men da vi nåede frem, fandt vi ham død ved alteret-
- på samme måde som de to andre.
Tror De, at en overnaturlig kraft står bag mordene?
Jeg er en gudfrygtig mand. Der skal meget til at skræmme mig.
Men netop derfor har jeg tilkaldt Dem, mr. Holmes.
Hvad skal jeg gøre, nu da Deres bønner har været forgæves?
Hvis et menneske står bag, er De den rette mand.
Og Scotland Yard? De har vel underrettet dem?
Kommissær Jones mener, de mange år i junglen har gjort mig skør.
Retslægens rapport har bestyrket hans mistanke.
Jeg læste, at dødsårsagen var et hjerteanfald.
Men hvad mente kommissæren havde forårsaget sårene på halsen?
Han tror, de opstod, da broder Sinclair faldt på sit krucifiks.
En mulig, men fejlagtig teori. Vær sikker på det.
Der findes kræfter, som overgår vores forstand.
Og nogle af dem er uden tvivl onde.
Efter middagen arbejdede han med krybbespillet i børnekapellet.
Jeg var i refektoriet, da han pludselig brasede ind-
- og bad mig hente broder Marstoke omgående.
Han bad Dem kun hente broder Marstoke fra dr. Chagas?
Ja, senor. Det var alt.
- Var yderdørene låst den aften? - Ja.
De er kun åbne i weekenden til gudstjenesten.
Er det den eneste vej ind, bortset fra den vej, vi brugte?
Nej, senor. Der er en dør fra kirkegården til krypten...
...men den er altid låst. - Tak, senora. Vi finder selv ud.
Forresten, jeg bemærkede Deres reaktion, da jeg nævnte dr. Chagas.
Hvad er der? Hvorfor bliver De bange, når De hører hans navn?
Man skal aldrig tirre dhampiro.
Det var ham, der forbandede denne kirke.
Det er ham...
Nu sker det igen.
Hvad i himlens navn var det?
Måske et jordskælv.
Hun antydede, at det var sket før.
- Og hendes reaktion på Chagas? - Ejendommelig.
Hun kaldte ham dhampiro. Siger det dig noget?
Bortset fra den fonetiske lighed med vampyr... nej.
I visse kulturer er det afkommet fra en vampyr og en kvinde.
Din viden på vampyrområdet forbløffer mig, Watson.
Jeg har læst en del. Og som Voltaire tror jeg ikke på vampyrer-
- men jeg er bange for dem. Afvis ikke snak om dæmoner og vampyrer.
Der kan være et gran af sandhed i det.
Indtil det modsatte er bevist, vil jeg fastholde min tro på-
- at vampyrer og dæmoner blot er et fantasifoster.
"Fra helvede. Jeg er ham."
"Ikke den gode hyrde, ikke frelseren."
"Han som kommer efter blodet fra dem, som har syndet mod ham."
Noget tyder på, vores vampyr har efterladt sit visitkort.
- Det ligner blod. - Ja. Skrab lidt af.
Jeg går ned i krypten.
Det er ikke døde eller udøde, vi bør frygte, men de levende.
Overvintrende flagermus. Det forklarer flagermusen på spejlet.
Broder Sinclairs gæst kom enten gennem klokketårnet...
...eller samme vej som os. - Gennem denne gang.
- Så er morderen her i eremitagen. - Netop.
Det er umuligt at vide, om beskeden truer alle-
- eller kun dem, som var i Guyana, så I må alle være på vagt.
Broder Marstoke har sagt at ordenen tager ud hver nat-
- for at besøge de fattige i East End. Dette bør ophøre indtil videre.
Hvad ved De om det? Hvis disse mure og St. Justinus ikke kan beskytte os-
- kan vi vel godt tage ud på Whitechapels gader?
Nej. Det gør det lettere for mig at beskytte jer.
Beskytte os? Hvilken arrogance! Hør så her!
Jeg har set dæmonens værk i Guyana og i London-
- og den, som kan beskytte os er langt mægtigere end Dem.
Broder Caulder, ingen betvivler, at en dæmon er på spil-
- men der kan være tale om en menneskelig medskyldig.
- I så tilfælde er Holmes vores mand. - Du griber ud efter halmstrå.
Vi ved, hvad vi er oppe imod. Du påkaldte dæmonens vrede-
- og siden du kom tilbage, har den plaget os med sit nærvær.
Mr. Holmes bør overtale dig til at forsvinde herfra!
Nej! Vi må ikke lade frygten splitte os.
Brødre og søstre. Selv om jeg er blind-
- kan jeg se, at den vil så splid mellem os.
Dette må ikke ske. Vi må stå samlet.
Men broder Caulder nævnte noget vigtigt.
Det er vores kald at tjene Herren.
Og det sker ikke ved, at vi gemmer os.
Søster Helen har ret. Gemmer vi os, har djævelen vundet det halve slag.
- Vi må blive ved med at missionere. - Nuvel.
Men jeg foreslår, at ingen færdes ude alene. Vær altid på vagt-
- for jeres fjende, hvem, eller hvad det måtte være-
- er den mest hensynsløse og mægtigste fjende.
Brødrene og søstrene taler vist ikke med én stemme.
Broder Marstoke.
Hvilke brødre var med Dem i Guyana bortset fra Sinclair og Caulder?
Broder John, søster Helen og søster...
Søster Margaret!
Hvor er broder Abel?
Han sov så fredfyldt, at jeg ikke nænnede at vække ham.
- Vi må straks derhen. - Ja.
Broder Abel blev ikke rask, så nu passer søster Margaret ham.
Broder Abel? Første dør på venstre hånd.
I guder!
Hector. Hvad i alverden laver du?
Jeg ville bare høre, om han ville have sin mad, før døren blev låst.
- Men så hørte jeg et skrig. - Jeg sov, da den vækkede mig.
- Den greb fat om min hals. - Hvad var det?
En stor, mørk tingest! Den prøvede at bide mig.
Men jeg skreg. Og så forsvandt dem ud gennem vinduet!
Ud gennem vinduet.
Jeg kan ikke se noget. Men det er meget mørkt.
- Så du den, Hector? - Nej, det gjorde jeg ikke.
Hvad mener De nu? Er dæmonen ægte?
Jeg ved ikke, hvad jeg skal mene.
Jeg antager, at det her er den dør, Hector nævnte?
- Hvornår bliver den låst? - Hver aften klokken otte.
- Så den var låst på mordtidspunktet? - Ja.
- Har andre en nøgle? - Nej.
Jeg håber, De kan hjælpe os med denne sag, mr. Holmes.
De besøgte en bekendt på mordnatten?
Dr. Chagas. Han er i London for at publicere sin forskning.
Senora de la Rosa reagerede underligt, da jeg nævnte hans navn.
Ja, og hun beskrev ham med et højst interessant ord.
- Dhampiro? - Ja.
Hun har, ligesom sit folk, en indgroet frygt-
- for dr. Chagas forskningsområde.
Dr. Chagas er naturalist. Han studerer flagermus.
Vampyrflagermus.
Jeg bør også fortælle, at vi har haft et heftigt skænderi-
- over forgiftede flagermus, men det har vi lagt bag os.
Min fornemmelse siger mig, at han er en hædersmand.
Vores fornemmelser er ikke altid pålidelige.
Tal med ham. Han lejer et værelse på Renfield nr. 4 i Whitechapel.
Meget vel. Men underret mig, hvis der sker andet i sagen.
Vi står vist med et lille mysterium.
Ja. Og dagens arbejde er endnu ikke fuldført.
Underret kommissær Jones om beskeden i børnekapellet.
Det burde sætte gang i hans teorier.
Få dine venner på hæmatologisk til at analysere blodet.
Jeg antager, at du vil aflægge dr. Chagas et besøg?
Hvad er der, Holmes?
Ikke noget. Ja, jeg vil besøge Chagas.
Så fortsætter vi på Baker Street i morgen. Kom, Watson!
Tak, min gode mand.
- Hvem er det? - Dr. Chagas. Jeg er Sherlock Holmes.
Broder Marstoke har bedt mig undersøge broder Sinclairs død.
Jeg kan ikke hjælpe Dem. Godaften, mr. Holmes.
Jeg kan måske hjælpe Dem. Politiet vil snart opsøge Dem.
Det er et spørgsmål om motiv og Deres skænderi med broder Marstoke.
Jeg går ud fra, De hentyder til vampyrerne?
- Det vil sige flagermusene. - Findes der andre slags?
Kom ind.
Desmodontida Teniotis.
Er De bekendt med dens spisevaner, mr. Holmes?
Naturhistorie er ikke min styrke.
Tillad mig at oplyse Dem.
Vampyrflagermusen lander i nærheden, kryber hen til den sovende vært.
Den bevæger sig så forsigtig, og tænderne er så spidse-
- at den sovende vært ikke mærker noget.
Jeg antager, at det er derfor, den er så let at fange.
Ja.
Det bringer mig til Deres tvist med Marstoke. Hvad skete der?
Flagermus er nogle af de mest frygtede og misforståede væsener.
Denne uvidenhed har givet dem et ufortjent rygte.
De er ofte smittebærere. Tog Marstoke fejl, da han ville ødelægge kolonien?
Jeg studerede flagermus i syv år og så ingen tegn på infektion.
Alligevel blev kolonien ødelagt...
Jeg forstår Deres irritation.
Irritation?
Ja, det er højst irriterende at se sine børn blive unødigt dræbt.
Jeg bruger ordet i dets videste forstand, men de var som mine børn.
Deres baggrund og nærværelse gør Dem til en oplagt mistænkt.
Min nærværelse gør mig mistænkt i mange henseender.
Det må skyldes, at jeg er så høj.
Tror De virkelig, at jeg står bag disse mord?
Jeg tror aldrig noget. Jeg drager slutninger fra fakta.
Så ved De, at jeg var her med broder Marstoke.
Ingen kan være to steder samtidig.
Ikke medmindre man er en vampyr.
- Men De tror jo ikke på vampyrer. - Det sagde jeg ikke.
Jeg spurgte bare, om der fandtes andre slags.
Det stemmer. Man bør aldrig affærdige en gammel tro.
Alle, der rynker på næsen ad dem, bør besøge troperne.
Det kan være meget oplysende for den snæversynede.
Godnat, mr. Holmes.
Godnat, dr. Chagas.
- En kølig aften for Deres arbejde. - Det har De ret i.
Det er ikke sjovt på sådan en aften.
Sig mig, kender De dr. Chagas, som bor i nummer 4?
- Hvem spørger? - Jeg hedder Sherlock Holmes.
Hvad laver De dog her?
Er det pga. Vampyrmordene? Han er oplagt, sir.
Det var mord, men af en vampyr? Absolut ikke.
Jeg vil ikke modsige Dem, men vi har venner deroppe.
Nogen sagde, de havde set de to mærker med deres egne øjne.
- Tror De, det er ham? - Overhovedet ikke.
Han er en sær filur. Han er inden døre hele dagen-
- og lader ingen kigge ind. Han går kun ud om natten.
Forstår De, hvad jeg mener?
Vi har undret os over ham, især nu, da en morder er på fri fod.
Tag Dem i agt for fremmede, men jeg kan forsikre Dem:
Indbyggerne i Whitechapel er ikke tiltænkte ofre.
Med al respekt, så bor De her jo ikke, vel?
Jamen så godnat.
Tak, søster. Broder John. Jeg ønsker Dem held og lykke.
- Gud velsigne Dem, mrs. Duncan. - I lige måde. God aften.
- Kom nu, søster. - Kom, børn. Gå indenfor.
Hvad var det?
Hør engang.
Halløj! Er du kommet til skade?
- Hjælp mig. - Vent her.
- Pas nu på. - Vær ikke bange.
Jeg er straks tilbage.
Hallo?
Hallo? Hvor er du?
- Jeg kan ikke se dig. - Herovre.
Herovre.
Hallo? Er De der?
Hjælp mig.
- Nu kan jeg se dig. Jeg kommer. - Herovre.
Kære ven. Hvad er der?
Broder, du har syndet.
Broder John.
Broder John?
Broder John? Er du der?
Broder John?
- Er det dig, broder? - Søster.
Hvem er det? Hvem er der?
Søster.
Du har syndet.
Vig fra mig, i Guds navn!
Hallo! Lad hende være!
- Søster, er De uskadt? - Ja, men broder John?
- Hvordan har broder John det? - Hvem? Jeg kan ikke se...
Hvad er det?
Vampyr!
Mr. Holmes!
- Hvordan har søster Helen det? - Hun sover.
- Hun har fået noget beroligende. - Jeg må tale med hende.
- Var flere brødre ude i aften? - Ja, indtil flere.
- Parvis? - Alle bortset fra broder Caulder.
Jeg forstår. Hvor blev mordet begået?
I et stræde ved Demeter Street 128.
- Var andre fra missionen der? - Ja. Whitechapel er vores sogn.
- Og De gik ikke ud? - Nej.
De fastholder, at morderen skal findes blandt os.
Men Deres sko er smurt ind i jord og mudder.
Det tyder ikke på, at De har været inden døre.
- Meget smart. Men jeg... - Identificerede liget hos politiet.
Jeg pointerer bare, at sandheden kan være fleksibel.
Indrømmet. Men De kan da ikke tro, at jeg er involveret?
Det handler om at være grundig.
Var det ikke derfor, De engagerede mig?
Vær på vagt, broder.
Vi mødes desværre under ubehagelige omstændigheder.
Det gavner ikke stemningen.
Man fandt munken derovre, og søsteren lå presset mod muren.
- Hvad sagde manden? - Ikke meget.
Klokken var kvart over ni, da han gik ud med skraldet.
Han så et højt, mørkt væsen med store vinger læne sig over nonnen.
- Pludselig flygtede det. - Flygtede, ikke fløj?
- Kæmpevinger... ja, ja. - Jeg ved ingenting om vampyren.
De lokale ser skævt til udlændingen dr. Chagas.
- Hvad er der med dr. Chagas? - De tror, det er ham.
Han kom hjem en time før daggry. Jones har kaldt ham til forhør.
- En anholdelse er nært forestående. - Tak.
- Gå væk! - Træk ham ud!
- Jeg skal tale med kommissær Jones. - Mr. Holmes. Denne vej.
Ud med sproget. Hvor var du? Foretrækker du at...
- Holmes. Hvem lukkede Dem ind? - Jeg må tale med Dem.
Glem det. Jeg takkede dr. Watson for fundet i børnekapellet.
Men jeg har allerede fundet manden, så jeg behøver ikke mere hjælp.
Luk døren efter Dem.
Til gengæld kan De måske fortælle-
- hvad De baserer Deres antagelser på?
Antagelser?
Nej, fakta.
Faktum et:
Hans lange og bitre strid med broder Marstoke giver ham et motiv.
- Utilstrækkeligt. - Faktum to:
Han blev set forlade sin bopæl kort før mordet på broder John.
- Han vendte hjem straks før daggry. - Er det strafbart at være ude?
Nej, men faktum tre:
Han vil ikke sige, hvor han var, og ingen kan give ham et alibi.
- Jo. - Hvem?
Mig.
Jeg var her med ham og snakkede om vampyrer.
Flagermusevarianten naturligvis. Ikke den menneskelige.
- Prøver De at narre mig, Holmes... - Slet ikke.
Arbejderen sagde, han forstyrrede morderen kvart over ni, ikke sandt?
- Jo. - Jeg var her til lidt over ni.
Jeg så ham gå mod Whitechapel Road nogle minutter senere.
I modsat retning fra Demeter. Ingen kan nå tilbage på ti minutter.
Medmindre han er i stand til at flyve.
Kan De høre det der?
Vampyrer siger mig intet.
Dr. Chagas ville næppe forvandles til støv i solen.
Men jeg vil sætte en stopper for hysteriet.
De vil anholde en uskyldig mand?
Faktum fire: Handskerne han havde på.
Bemærk blodet på højre hånd.
Eller vi kan afvente analysen-
- og så sender vi måske nogen ud for at synkroniseres landets ure.
Hr. Inspektør! Skynd Dem at komme!
I to, ind i gyden med jer! Inspektøren følger med mig.
Træd tilbage!
Hvis det her går galt, får jeg Dem klynget op.
- Bebrejder han dig? - Jeg bebrejder mig selv.
I hvert fald hvis det får morderiske følger.
Er du overbevist om, at dr. Chagas er vores mand?
Nej, men jeg er heller ikke overbevist om det modsatte.
Men det spiller ingen rolle, hvis pøbelen får fat i ham.
Du må ikke plage dig selv over noget, du ikke kan kontrollere.
Gør, som du altid gør. Fortsæt jagten og gennemgå alting logisk-
- så sejrer du til sidst, som du plejer.
Du har naturligvis ret.
Men burde jeg ikke være åben over for det overnaturlige?
At være åben over for en ting betyder ikke, at man skal ignorere alt andet.
- Du har ret igen, dr. Watson. Kom. - Meget vel. Hvorhen?
Til Marstoke. Har du fået resultatet fra hæmatologen?
- Det er ikke menneskeblod. - Det anede mig. Flagermuseblod.
- Hvad nåede retslægen frem til? - Hjertesvigt.
Han blev bogstavelig talt skræmt til døde.
- Præcis som de andre. - Hvad mener du om det her?
To runde sår, 1,5 cm i diameter og 4 cm fra hinanden.
Det, som bed ham, havde ingen underkæbe.
Hvad mener De?
Ingen mærker efter underkæbens tænder, som der burde være.
Angriberen manglede underkæben, eller også opstod sårene på anden vis.
Måske var tænderne skarpe nok til at punktere huden uden at bide.
Det er muligt, men det er ikke den naturlige måde at angribe på.
Jeg hentydede ikke til den naturlige måde.
Det har vi delte meninger om lige nu.
Hvis hun er vågen, synes jeg, vi skal tale med søster Helen.
Desværre bliver det uden mig. Jeg skal forrette andagt.
Inspektør Jones er der måske stadig. Han kom lige før Dem.
Jeg forstår. Tak.
Broder Marstoke insisterer lidt for meget på det overnaturlige, ikke?
Nej, han ønsker bare, du skal være fordomsfri.
Det er jeg. Og derfor undrer det mig, at han protesterer så højlydt.
Du tror vel ikke, han er impliceret?
Min forskning har vist, at skøre personer følger en skør logik.
Hvad skulle hans motiv være?
Det vil tiden vise.
Søster.
- Altid på vagt? - Ja.
Ikke stykker og heller ikke det brune.
De små, hvide krystaller. Forstår du det?
Ja, senor.
- Hvad sagde jeg? - Ikke stykker eller det brune.
- De hvide krystaller. - Godt. Af sted med dig.
- Halløj. Har jeg fået besøg? - Broder Abel. Må vi komme ind?
Ja, da.
De vil tale med mig, Hector.
Senor.
- Jeg håber, De har fået det bedre. - Tak.
Bedre? Ja, meget bedre.
Godt. Må vi stille nogle spørgsmål om det, du oplevede i går?
Oplevede. Ja, ja. Det var skrækkeligt.
- Jeg skal male klokketårnet. - En ny model, ser jeg?
Er det Eremitagen?
- Nej, det er St. Justinians. - Naturligvis.
- Det er meget flot. - Ja, det er St Justinians.
Og jeg skal male klokketårnet.
Vi må videre. Farvel.
Åh! Jamen så farvel.
- Goddag, kommissær. - Godt, at De stadig kan smile.
I Deres sted ville jeg være bekymret. Nu da De alligevel er her-
- kan De jo bede til, at vi finder Chagas, før han dræber igen.
Tak for rådet, men bønner er ikke min stærke side.
Det er ikke så svært.
Det kræver blot en smule ydmyghed.
Men det er jo heller ikke Deres stærke side.
I er Marstokes gæster, men begræns Deres snagen til klosterområdet.
Jeg holder øje med Dem, Holmes.
I guder!
- Kan De beskrive stemmen? - Det var kun en hvisken.
En mørk, ru, mandlig hvisken.
Kommissær Jones mener, at dr. Chagas kamuflerede sin stemme.
- Og hvad tror De selv? - Det er muligt.
- Men jeg kunne ikke genkende den. - Det kunne være Jones eller mig?
- Præcis. - Og morderens beskyldning?
Hvordan kan De have syndet mod ham?
Broder Marstoke har vel fortalt Dem alt i detaljer?
Broder John og jeg støttede hans beslutning om flagermusene.
Undskyld mig-
- men dr. Watson tænkte ikke på synder mod guder eller dæmoner.
Kan De eller de andre have fornærmet nogen?
Enten inden for eller uden for ordenen?
Jeg forstår, at De afviser muligheden for-
- at mennesker kan udsættes for djævelsk påvirkninger.
Det besvarer ikke spørgsmålet.
Jeg kan ikke forestille mig en krænkelse mod guder eller mennesker-
- som vi kan være ansvarlige for.
En sidste ting, og så kan De hvile Dem...
Tænk på det øjeblik, hvor døren gik op og overraskede angriberen.
Hørte De noget, før arbejderen råbte?
Som for eksempel?
Jeg ønsker ikke at påvirke Dem.
Men vær rar at tænke tilbage.
Tænk godt efter.
Jeg hørte en stønnen og derefter ingenting.
Prøv igen.
- Nej, ingenting. - Igen.
Ingenting... jo, vent!
Der var noget.
En kort, skarp lyd, som om noget skrabede.
Udmærket.
Tak, søster. Vi skal ikke forstyrre Dem mere.
- Mr. Holmes, jeg husker en ting til. - Ja?
Det er ikke meget, men der kom en svag lugt, da den nærmede sig.
En stærk og olieagtig lugt.
Godt.
Endnu en gang tak, søster.
- Hvad handlede det om? - Jeg fik bekræftet en slutning.
- Hvad? - Ikke endnu.
Det må ikke friste os til at teoretisere uden beviser.
Søster Helens reaktion antydede en udforskningsvej.
- Noget du observerede ved mødet. - Ja, broder Caulder.
Under St. Justinians rolige overflade...
Netop. Lad os dykke ned under overfladen.
Mr. Holmes, De tager fejl.
Da jeg spurgte søster Helen om det, reagerede hun nervøst.
- Og reflekser lyver ikke. - Hvad antyder hendes reaktion?
En tvist, som har fået en af os til at myrde de andre?
- Det lyder som dårlig litteratur. - Det sker til daglig.
Jeg forstår Deres loyalitet, men hvis der er en indre konflikt...
Mr. Holmes, vores orden opmuntrer en livlig debat.
Men vores meningsforskelle har næppe indflydelse på det her.
- Vi forsøger at være uselviske. - Undskyld mig...
...men broder Caulders reaktion var ikke uselvisk.
Hans reaktion var et tegn på frygt. Hvem kan klandre ham for det?
Så har De intet imod, at jeg snakker med ham?
Slet ikke, men han er her ikke.
Han skulle besøge sin søster i Bloomsbury i weekenden.
- Er der andre, der ved det? - Nej.
- Har De søsterens adresse? - Madam Karavsky, Blenheim Road.
Tak, broder Marstoke. Farvel.
Madam Karavsky? Du må indrømme, at sagen har sære sammentræf.
Under påskud af at ville tale med hende, taler jeg med hendes bror.
- Under fire øjne? - Ja. Vi må holde os vågne i nat.
- Jeg håber, du vil begynde? - Naturligvis.
Men først skal du opsøge Londons tranportmyndighed.
Husker du, da jeg...
Min bror har fortalt om hændelserne i klosteret.
Han har givet mig visse genstande, så jeg kan hjælpe jer.
Når jeg lægger hænderne på dem, får jeg indblik i visse ting.
Såh? Som for eksempel?
Den her tilhørte broder Sinclair.
Blot ved at føre hånden hen over den, vidste jeg-
- at han var meget nervøs og skødesløs.
Det er sandt, mr. Holmes. Hun har aldrig mødt ham-
- men hun bemærkede straks hans særlige særkende.
Klart. Foruden at have en sjette sans-
- ser jeg, at urkapslen er glat. Ejeren tog den ofte-
- og vendte den tvangsneurotisk i hånden, men glasset er revnet-
- og kapslen er beskadiget, hvilket betyder, at den ofte faldt ud-
- at hans rystende hænder.
- Jeg ønsker ikke at drille Dem. - I lige måde.
Man kan sige, at vi nåede samme konklusion med forskellige midler.
Men jeg må spørge Dem om Deres forhold til broder Marstoke.
- Jeg skjuler ikke min modvilje. - Han er ansvarlig for forbandelsen.
Man kan ikke invitere djævelen ind og forvente, at han går frivilligt.
Selv nu dækker han væggene med sine diabolske artefakter.
Derved krænker han alle sande kristne.
De mener altså, at han er uegnet som leder?
Broder Marstoke savnede gløden for missionen.
Men jeg stod alene med min kritik, indtil broder Abel kom.
Alt ville have været anderledes, hvis sygdommen ikke tog livet af ham.
- Hvad ville have været anderledes? - Kætteriet chokerede ham.
Det var ham, der udpegede flagermusene som sygdomskilden-
- og insisterede på, at de skulle udryddes.
Det var broder Abel, som ville udrydde flagermusene.
Ja, men Marstoke lyttede ikke til ham.
Han tog djævelens discipels parti og var passiv, indtil Abel blev syg.
- Jeg antager, De mener dr. Chagas? - Ja.
Hvilken mand bor med flagermus og kalder dem sine børn?
Jeg forstår ikke. Hvis Marstoke allierede sig med djævelen-
- hvorfor jagter djævelen så ham og hans tilhængere?
Man bryder ikke løfter med djævelen. Man forhandler ikke med ham.
Tak for passiaren.
Jeg skal nok få bugt med hans djævel, før han dræber igen.
Vær på vagt, broder Caulder. Madam. Jeg finder selv ud.
Et øjeblik, mr. Holmes. Jeg har lige fået en underlig fornemmelse.
Jeg så en kirke.
Kirken kan blive Deres redning, mr. Holmes.
Miraklernes tid er ikke forbi.
Madam.
Det er rart, at De er her, dr. Watson.
- Skal jeg rede en seng op til Dem? - Nej, det behøves ikke.
Hvis der skulle være noget, så tøv ikke med at tilkalde mig.
Lige en sidste ting.
Hvordan kommer brødrene og søstrene ind igen efter at have været ude?
De ringer på, og senora de la Rosa lukker dem ind.
Men det sker ikke i aften. Alle bliver inden døre.
- Godnat, dr. Watson. - Godnat.
God jul.
Værsgo. Varme kastanjer. Mange tak.
Pas på, sir!
Pas på!
Det var på et hængende hår. Er De uskadt?
- Ja, min gode mand. Besøg mig. - Tak, sir.
Tillader De?
Det må De meget undskylde.
Halløj! Stands!
Godaften, dr. Watson.
Broder Caulder. Jeg troede, De boede hos Deres søster.
Det var planen, men jeg vendte hjem til broder Johns begravelse.
Går De altid igennem krypten?
Krypten?
- Jeg gik ind gennem hoveddøren. - Jeg hørte ikke klokken.
Jeg behøvede ikke ringe. Hector trak frisk luft. Han kunne ikke sove.
- Hvor er han så nu? - Luften hjalp, for han gik i seng.
Og det agter jeg også at gøre. Godnat, dr. Watson.
Det har glædet den almægtige Gud-
- at modtage vor kære broders sjæl.
Vi overgiver hans legeme til jorden.
Af jord er du kommet, af jord skal du genopstå...
- Hector bekræftede hans historie. - Eller var villig til at lyve.
- Tror du, det var Caulder? - Det er en mulighed.
Men det gælder også for andre.
...som vil forvandle vore dødelige legemer-
- så de ligner Hans herlige legeme.
Lfølge hans mægtige gerning-
- hvor han kan betvinge alt til sig selv.
Nådige Gud, Jesu Kristi fader...
Senor. Jeg må tale med Dem senere.
Tag broder Marstoke til side efter begravelsen.
Find ud af, hvordan la Rosa kom i tjeneste hos ham.
Jeg har sagt, hvem der er ansvarlig-
- men De retter alligevel mistanken mod min søn.
Før en sag er afsluttet, mistænker jeg alle.
Han er blot et enfoldigt barn.
Muligvis. Men som dr. Watson kan fortælle-
- er mord ikke forbeholdt voksne genier. Alle kan begå mord.
- Sandt nok. - Hvad skulle hans motiv være?
Munkene har altid være generøse mod os.
Hvad skabte denne generøsitet? Medmenneskelighed eller skyldfølelse?
- Jeg ved ikke, hvad De mener. - Jo, det gør De.
Broder Marstoke fortalte, hvordan De fik arbejde hos ham.
Var De ikke ludfattig, da Hectors far og bror blev syge-
- og blev Hector ikke bidt men overlevede?
Et så tragisk tab må have gjort Deres søn rasende.
Hvis De bebrejder flagermusene-
- må vreden have berørt dem, som lod dem overleve.
Jeg aner en rød tråd, men der kræves beviser.
- Goddag, broder Abel. - Mine herrer. Kom ind.
Jeg drikker te, som Hector tog med.
Maleriet er snart færdigt.
- Male... - Ja, De er næsten færdig.
Ja, næsten klar. Næsten klar.
- Er det St. Justinians? - Ja. Det stemmer.
- Det stemmer. - Fortsæt endelig.
- Farvel. - Farvel.
Farvel.
Broder John og jeg gik altid ud sammen.
- Besøgte I nogle folk ofte? - Ja, da.
Har De følt Dem forfulgt, efter de kom hertil fra Guyana?
Forfulgt? Af nogen fra klosteret?
Ikke så vidt jeg ved. Broder John nævnte ikke den slags mistanker.
Og Hector? Mødte De ham, når De gik ud om aftenen?
Hector, ja. Broder John nævnte, at han havde set ham nogle gange.
- Men han går altid ærinder. - Selvfølgelig.
Har De noget imod, jeg udfører et lille eksperiment?
Puslespillets brikker er næsten alle på plads.
Jeg ved, hvordan jeg skal finde manden med den sidste brik.
- Du er ude efter Chagas. - Ja, og du... goddag, sir.
Du opsøger butikken Heward og Parker på Pudding Lane.
Mr. Holmes. Jeg har ventet på Dem.
Myotis myotis. Stort museøre, hvis jeg husker rigtigt.
Efter vores møde forgiftede jeg mig med tobak-
- og læste professor Litinskis "Flagermus i antikkens verden".
Et betydningsfuldt værk. Hvad lærte De ellers?
Flagermusenes bedrøveligt decimerede antal.
En af Nordeuropas største arter og en af de mest sjældne.
Sandsynligvis pga. Forureningen af deres habitat-
- af træbevarende midler i gammelt træ.
Gid andre viste lige så stor interesse.
Men flagermus har ikke mange venner og betragtes ikke som nyttige.
- Det er trist, ikke? - Jo, i den grad.
Så De forstår, hvorfor jeg må beskytte dem?
Men De vidste, at Deres opdagelse måtte forblive hemmelig.
Derfor var De tavs under politiets forhør.
Ja, men deres dage er desværre allerede talte.
Bygningen skal rives ned for at give plads til fremtiden.
Og der er åbenbart ikke plads til dem i fremtiden.
De er en hæderlig mand.
Gid jeg kunne hjælpe Dem, men jeg kan rense Deres navn.
Jeg må bare kende sandheden bag tvisten med broder Marstoke.
Sandheden?
Sandheden er den her.
Fang ham!
- Jeg advarede dig, Holmes. - Hør på mig.
- Jeg kan bevise, De tager fejl! - Før ham bort.
Blodet på handsken var ikke menneskeblod, vel?
Vel?
- De følte, nogen fulgte efter Dem? - Ja.
Vi kommer til bunds i sagen uden flere blodsudgydelser.
Jeg ville ønske, jeg delte Deres optimisme.
- En presserende besked. - Tak.
Det er fra Holmes.
Brødre og søstre, jeg har fået foruroligende nyheder fra Holmes.
Han er blevet anholdt-
- og kan derfor ikke længere hjælpe jer.
Men endnu vigtigere... selvom det strider imod hans overbevisning-
- er han sikker på, at en dæmon er ude på at tilintetgøre os.
Derfor har jeg besluttet at forlade klostret.
- Nej! - Nej, broder.
Søstre og brødre!
Jeg forårsagede denne forbandelse, derfor beder jeg om tilgivelse.
Jeg vil tilbringe natten i bøn, og jeg håber, at når jeg går-
- så vil dæmonen følge med og lade jer være i fred.
Gud være med jer.
Broder.
Du frister skæbnen ved at færdes ude alene.
Jeg vil bede, før jeg går. Gå indenfor i trygheden igen.
Broder.
Du har syndet, broder.
Lad ham, som ikke har kastet den første sten... broder.
Ser man det, mr. Holmes.
Stands, eller jeg skyder!
Du godeste! Nu sker det igen.
- Pas på! - I himlens navn!
Vi ses i helvede.
Skynd jer!
- Er du okay, Holmes? - Ja.
- Det var tæt på. - Hvad pokker var det?
Et jordskælv?
Det var ikke noget jordskælv.
- Her er jeres vampyr. - Broder Abel?
- I guder! - Her er hans hugtænder.
En enkel kultivator med en fjernet tand.
- Ny pibe? - Ja.
Min yndlingspibe gik tabt i kampens hede.
Hvis det ikke var et jordskælv, hvad var det så?
- En forskydning. Forklar venligst. - Naturligvis.
Man arbejder med at udvide tunnelbanen til Whitechapel-
- så jeg spurgte transportministeriet, hvordan strækningen løber-
- og som mr. Holmes troede, går tunnelen under midterskibet-
- hvilket svækker fundamentet og skaber jordforskydninger.
- Gud! Kan det styrte sammen? - Det må vi ikke håbe.
Men gravearbejdet er tilendebragt, og de har lovet-
- at deres ingeniører vil forstærke bygningen.
Gud være lovet! I det mindste for hans timing.
- Det reddede Deres liv. - Det er sandt, broder Marstoke.
Herrens veje er uransagelige.
Det var en højst bemærkelsesværdig... hændelse.
Især da det var anden gang i løbet nogle timer.
Hvornår indtraf den første?
Da Jones ombestemte sig og gik med på min plan.
En hovmodig mand indrømmer sjældent sine fejl.
Men for første gang i vores antagonistiske forhold-
- delte han min anskuelse.
- Det er næsten et mirakel. - Hvad skyldtes dette?
Vil De forklare det med handskerne, dr. Chagas?
Mine blodige handsker overbeviste Jones, om at jeg var den skyldige.
Af frygt for at blive dømt fik jeg en uventet mulighed.
Derfor flygtede jeg. Samtidig gjorde Holmes en vigtig opdagelse.
Før Jones kom, havde jeg forberedt et eksemplar.
Mr. Holmes så objektet og indså, at blodet var flagermuseblod.
Men hvad fik Dem til at mistænke broder Abel?
Pga. Hans tilstand og overfaldet udelukkede jeg ham i starten.
- Men så så jeg ham drikke te. - Te?
Jeg ser ikke forbindelsen.
Da jeg så meddelelsen, stod én ting lysende klar.
Teksten hældede til venstre, altså var skribenten venstrehåndet.
Næste dag drak broder Abel med venstre hånd-
- og han havde blæk på hånden, den hånd, han skrev med.
Broder Abel blev snart den hovedmistænkte.
Flere observationer bekræftede dette. Da Helen blev overfaldet-
- bemærkede hun en stærk og olieagtig lugt. Vi aflagde et besøg.
Under dette tog vi en lille prøve af broder Abels oliefarver.
Søster Helen bekræftede, at det var den samme lugt.
Samtidig så jeg en kvittering fra en butik på Pudding Lane.
Det gav mig løsningen på det sidste spørgsmål.
For frit at kunne komme og gå behøvede han en nøgle.
Hvordan fik han den? Søster Margaret bar nøglen omkring taljen.
Han kunne sagtens fjerne den, mens hun sov, og kopiere den.
Derfor besøgte jeg låsesmeden på Pudding Lane.
Blandt artiklerne på kvitteringen var kit.
Det slog mig, at han havde lavet et aftryk-
- og givet Hector besked på at lave en dublet.
Det forklarer alt, lige på nær én ting.
De vidste åbenbart, hvordan han efterlignede vampyrens bid.
Jeg var ikke sikker, men besøget på gerningsstedet gav mig en idé.
Jeg så to friske mærker på muren, lavet af noget skarpt.
Søster Helen havde hørt en kort, skarp metallisk lyd.
Jeg konkluderede derfor, at han havde noget i eller på hånden-
- som gjorde, at han kunne efterligne en vampyrs bid.
Ved begravelsen blev det bekræftet af en havemands værktøj.
Sådan ligger landet. Vampyren i Whitechapel har stedt til hvile.
Jeg håber ikke, De tror, at jeg vildledte Dem bevidst.
De fortalte mig det vigtigste, men Chagas havde den afgørende oplysning.
Gør det igen, da Watson ikke var til stede.
Broder Marstoke fortalte, at vi skændtes om flagermusene.
Broder Caulder sagde, at Abel ville tilintetgøre dem.
- En direkte modsigelse. - Men begge er sande.
Marstoke ombestemte sig, da Abel blev syg.
- Først da opstod vores konflikt. - Vi er nået til sagens kerne.
Broder Abel var misundelig på Deres lederskab og støtte.
- Ja, det var han. - Da han blev syg...
...blev han en bitter og nedbrudt mand fyldt med hævntørst.
Vreden var så stor-
- at han spillede skør i et år, indtil De vendte tilbage-
- for at kunne hævne sig.
Hvorfor fortalte De ikke om Deres konflikt?
Skyldfølelser har det med at lægge bånd på tungen.
Nå, men... jeg er Dem dybt taknemlig, mr. Holmes.
Jeg går som en bekymret, men klogere mand.
Sådan er livet. En rækker prøvelser med den største til sidst.
- Jeg vil også sige tak, mr. Holmes. - Det var så lidt.
Held og lykke med arbejdet. D'herrer.
- Dr. Watson. - Farvel.
"En række prøvelser med den største til sidst."
Den var god, Holmes.
Men sig mig, har du lært noget af det her?
En bevidsthed om kræfter hinsides fornuftens verden?
Man skulle tro, du var ansat hos madam Karavsky.
Kan det tænkes, at du vil overveje den slags?
Du indrømmede, at forskydningens timing var bemærkelsesværdig.
Ja, men bevis på guddommelig indgriben? Det tror jeg nu ikke.
Og Karavskys forudsigelse, at kirken ville redde dig?
Det siger alle de kirkens folk, jeg har mødt.
Ja, mrs. Hudson?
En håndværker efterlod det her.
Han sagde, han reddede Deres liv. Og Deres pibe.
Min pibe! Det må jeg nok sige? Vis ham ind.
- Han er allerede gået. - Jamen dog!
Fik De hans adresse eller navn?
Han hed Kirke. Reginald Kirke.
Oversættelse: Martin Mathiasen Scandinavian Text Service